- Du er dårlig til at "prutte". - Jeg ved det.
Jeg har købt noget til dig.
- Du huskede det. - Selvfølgelig.
Vores ambitiøse fortæller. Hvilken overraskelse.
De siger, at der kommer regn i weekenden.
Det er ikke til at forstå, vel?
Ved du hvad, min dreng...
- jeg er blevet ret glad for dig.
Du er en flink dreng.
Men nogle gange, skal selv flinke drenge have en påmindelse.
Så det er min pligt, at minde dig om at du er blandt ligemænd.
Her er alle historiefortællere.
Giv venligst min respekt til din far.
Ja, selvfølgelig.
- Til dit barnebarn? - Mit barnebarn.
- Umuligt. - Tusinde tak.
Sådan. Tak.
- Du må have en god dag. - Velbekomme.
Amir.
Hvad er der galt?
Ingenting.
Generalen?
Er du ok?
Har du det godt?
Har du hostet?
Ja.
Hvor er du fra?
Jeg voksede op i Michigan. Kom her for medicinstudier.
Når Californiens sol først har fanget dig...
- Men din familie? - Min familie.
Vi kommer oprindeligt fra Rusland.
Undskyld.
- Hvordan har du det? - Det samme som før.
Vi har fået dine resultater tilbage.
Vent udenfor.
"Befolkningen i Kabul var nu skeletter.
"Skeletter der solgte naswar på nattemarkedet.
"Skeletter der drikker stærkt te.
"Skeletter der spiller kort i månelyset.
"De hilste mens jeg passerede dem, tænder klikkede i kæberne.
"Salaam, broder, siger de.
"Velkommen hjem."
Den er ikke færdig endnu.
Den hedder sultanerne af Kabul.
God titel.
Skriv videre.
Det er slutningen.
Det er ikke en slutning.
Det er min historie.
Jeg bestemmer, hvordan den slutter.
Jeg er træt af disse maskiner. I morgen tager du mig med hjem.
- Men Dr. Amani sagde... - Det er ikke Dr. Amani's beslutning.
Hvordan har du det, min ven?
I skulle ikke ha' belemret jer.
Det er ikke nogen belastning.
Ingen belastning overhovedet.
Hvis du mangler noget, så spørg mig som du ville ha' spurgt en bror.
At I kommer her... -
- har fået mine øjne til at skinne.
Hvad med dig, Amir jan? Mangler du noget?
Nej, elles tak, general sahib.
Undskyld mig lige.
Mange tak. Det er nogle flotte blomster.
Det gør mig ondt.
Du må hellere gå ind igen, ellers kommer din far bare efter mig.
Din historie fik mig til at græde.
Har du læst den?
Vores hemmelighed?
Ja.
Vores hemmelighed.
Ellers andet jeg kan gøre for dig?
Nej, min dreng. Ellers tak.
Jeg spekulerede på, om du kunne gøre noget for mig.
Jeg vil gerne have, at du tager til "khastegari".
Jeg vil gerne have dig til at spørge general Taheri, om hans datters hånd.
Er du sikker?
Mere sikker end jeg har været med noget andet.
Så giv mig lige telefonen og min adressebog.
Nu?
Hvornår ellers?
Ja, meget bedre.
Det var elskværdig af jer at komme.
Jeg ringer for at spørge, om du har tid hvis jeg lige kigger forbi, i morgen tidlig.
Det er i et reel anliggende...
Klokken ni? Det er udmærket. Vi ses.
Kør hjem. Jeg ringer om en time.
Okay. Held og lykke.
Hallo?
Generalen accepterede.
- Accepterede han? - Ja, han accepterede.
Men Soraya vil tale med dig først.
- Om hvad? - Om hvad?
Hvor skulle jeg vide det fra? Hun vil tale med dig.
Okay. Okay. Jeg er på vej.
Hvordan går det? Kom indenfor og få en kop te.
Han kom ikke for at få te.
Det er også lige meget. Vi skal ud og gå en lille tur.
Du vil gerne giftes, ikke?
- Med mig altså. - Selvfølgelig vil jeg det.
Det er bare... Jeg vil bare gerne fortælle dig noget -
- noget du må vide.
Jeg vil ikke have, at vi skal starte ud med hemmeligheder for hinanden.
Vi boede i Virginia før vi flyttede hertil.
Vi flyttede fordi...
Jeg løb væk med en afghansk mand.
Jeg var 18. Jeg tror, jeg troede det ville være rebelsk.
Vi boede sammen i næsten en måned.
Alle Afghanere i Virginia snakkede om det.
Til sidst fandt min far os. Han stillede sig i døren -
- og tvang mig til at komme hjem.
Jeg var hysterisk... og sagde, at jeg hadede ham.
Et par uger senere flyttede vi til Californien.
Jeg snakkede ikke med min far i lang tid. Og nu...
Nu føles det som om at jeg er her, for hans skyld.
Går hvad jeg fortalte dig på?
Lidt.
Går det dig nok på til at du ændre din mening?
Nej.
Ikke engang tæt på.
Jeg ville gifte mig med dig i aften hvis jeg kunne.
Hvad ser du?
Resten af mit liv.
- De var så sjove. - De var skøre.
Det er et sjovt billede.
De var så søde.
- Amir jan? - Lige her, far.
Hjælp mig i seng.
Selvfølgelig.
Jeg kommer tilbage med dit morfin og et glas vand.
Nej.
Der bliver ingen smerte i nat.
Kom her, svigerdatter.
Det vil ikke blive let.
Men du må komme, Amir.
- Okay. - Du er en god mand.
Farvel.
Er du okay?
Jeg bliver nød til at tage til Pakistan.
Pakistan?
Rahim Khan er meget syg.
Din fars ven?
Er det sikkert lige nu?
Hvad med din bog tour?
Hvis det ikke var for Rahim Khan, ville der ikke være nogle bøger.
Peshawar, Pakistan
Det er forfærdeligt hvad der sker i dit land.
Afghanske og Pakistanske folk, er som brødre.
Muslimer må hjælpe Muslimer.
De kalder dette område for Afghansk bydel.
Til tider føles det som om at Peshawar er en forstad til Kabul.
Denne vej.
Amir jan.
Velkommen, velkommen.
Du er jo blevet til en mand.
General Taheri's datter.
Hun er smuk.
Nogen børn?
Vi prøver, men... -
- det ser ikke ud til, at det lykkes.
Tak.
Hvor lang tid har du været i Pakistan?
Mindre end et år. Kabul er ikke længere sikkert for mig.
Er Taliban så slemme, som de siger de er?
Oh, værre. Meget værre. De tillader dig ikke, at være menneskelig.
De har endda forbudt drageflyvning.
Jeg har noget til dig.
Hvad er det?
Se...
"Til Rahim Khan, som lyttede til mine historier -
- før jeg vidste hvordan jeg skulle skrive dem."
En stor ære, Amir.
Lad mig tage dig med hjem.
Jeg kan finde en god læge til dig.
De finder nye behandlingsmetoder hele tiden.
Amir, Amir, Amir.
Jeg kan se Amerika har overdynget dig med hendes optimisme.
Men... der er noget der hedder Guds vilje.
Kom, sæt dig her.
Jeg bragte dig ikke hertil, for at du skulle høre mig klynke om mit helbred.
Tilgiv mig, Amir jan. Tilgiv mig for hvad jeg fortæller dig.
Hassan er død.
Hvordan?
Du ved jeg varetog din fars hus efter I rejste.
Men ingen af dem jeg hyrede, holdte mere end et år.
Nogle var uærlige, andre dovne.
Så for et par år siden tog jeg til Hazarajat -
- købte Hassan og hans familie og tog dem med hjem.
Hans kone, Farzana og hans søn, Sohrab.
Rostam og Sohrab.
Det var så godt, at have dem der.
Hassan holdt huset i stand. Og Farzana lavede maden.
Det var godt. Rigtig godt.
Men da mit helbred begyndte at skrante -
- altså, der er ingen hospitaler i Afghanistan, der kan hjælpe mig -
- så jeg tog hertil.
Et par uger efter jeg rejste, kom Taliban til huset.
Hassan fortalte dem, at han passede huset for mig, men...
De sagde han var en tyv og løgner som alle andre Hazaras.
Og de beordrede ham til at forlade stedet, med hans familie inden aften.
Hassan ville ikke forlade stedet.
Så tog de ham med ud på gaden og fik ham til at knæle -
- og skød ham i nakken.
Farzana skreg og angreb dem...
Hende skød de også.
Og drengen?
Sohrab?
Han er hjemløs.
I Karteh Seh.
Hassan sendte det her til mig en uge før han døde.
Det er til dig.
Han lærte sig selv at læse og skrive.
Han ville ikke sende dig et brev før han kunne gøre det ordentligt.
Amir...-
- du bliver nød til at tage til Kabul.
Jeg har arrangeret en chauffør til dig. Han er en god mand.
Jeg kan ikke tage tilbage til Kabul.
Kan du ikke betale nogen, for at gøre det? Jeg skal nok betale, hvis det er.
Det handler ikke om penge.
Du er en historiefortæller.
En del af dig har altid kendt denne historie.
Ali's første kone var fra Jaghori.
Hvad har det at gøre med noget som helst?
Efter fem år, forlod hun ham uden børn -
- og giftede sig med en mand fra Khost.
Hun gav den mand tre døtre.
Forstår du, hvad jeg prøver at fortælle dig?
Ali var steril.
Men han havde, Hassan.
Han opdrog Hassan. Han fik ham ikke til verden.
Din far elskede jer begge fordi I begge var hans sønner -
- og Sohrab... - Nej.
- Han er din nevø. - Jeg tror ikke på dig.
Jo, du gør. Det er dét, der skræmmer dig.
Du siger... -
- at min far... i alle disse år har løjet for mig.
Amir... tænk dig venligst om.
Alt hvad en mand havde dengang var hans ære, hans navn -
- og hvis folket snakkede...
- Han løj for mig. - Han løj for jer begge.
Og nu er der en måde at det bliver godt igen på.
"I Guds navn, den barmhjertige, den lovprisende.
"Amir agha, med min dybeste respekt.
"Min kone, søn og jeg beder til at dette brev finder dig ved godt helbred.
"Og i lyset af Guds nåde.
"Jeg håber, at jeg en dag kan holde et af dine breve i hånden.
"Og læse om dit gode liv i Amerika.
"Jeg forsøger at lære Engelsk. Det er så svært et sprog.
"Men en dag, agha... Jeg savner dine historier.
"Jeg har vedlagt et billede af mig og min søn, Sohrab.
"Han er en god dreng.
"Rahim Khan og jeg, lærte ham at læse og skrive -
- "så han ikke vokser op, dum som sin far.
"Og han kan skyde med den slangebøsse, du gav mig!
"Men jeg frygter for ham, Amir agha.
"Vores Afghanistan, fra da vi var unge er for længst dødt.
"Venligheden er forsvundet, og du kan ikke flygte fra drabene.
"Altid drabene.
"Jeg drømte, at Gud ville føre os til en bedre dag.
"Jeg drømte, at min søn ville vokse op og blive en god person -
- "en fri person.
"En betydningsfuld person.
"Jeg drømte, at blomster igen ville vokse i Kabuls gader -
- "og musikken ville spille i samovarhusene og drager flyve i skyerne.
"Og jeg drømte, at du en dag kunne komme til Kabul -
- "for at genbesøge landet fra din barndom.
"Hvis du kommer, vil du finde en gammel trofast ven, der venter på dig.
"Må Gud altid være med dig.
"Hassan."
Hallo?
Hej.
- Vækkede jeg dig? - Nej.
Er der noget galt?
Jeg bliver nød til, at fortælle dig en historie.
Hvad er hans navn?
Hold op med at lege med det.
Er det nødvendig at ha' det på?
Du ved godt, hvad Taliban vil gøre ved dig, hvis de så dig glatbarberet?
Hvad har fået dig tilbage til Afghanistan?
Er du kommet for at sælge din fars grund?
Jeg er her ikke for at sælge noget.
Jeg skal til Kabul for at finde en dreng.
En dreng?
Denne dreng?
- Denne Hazara dreng? - Ja.
Hvad betyder han for dig?
Hans far betyder meget for mig. Han er manden på billedet.
Han er død nu.
Var han en af dine venner?
Han var min bror.
Jeg føler mig, som en turist i mit eget land.
Du har altid været en turist her. Du vidste det bare ikke.
- Hvad skete der med træerne? - Russerne skar dem ned.
Ved du, hvad de laver?
Sælger de deres ben?
Man kan få gode penge for det.
Give sine børn noget at spise i et par uger.
- Hvad er det for en lugt? - Diesel.
Strømmen går hele tiden så folk bruger generatorer.
Kan du huske, hvordan det lugtede i gamle dage?
Lammekød.
Skægpatruljen.
Hvad går der af dig?
Hvad?
Du må aldrig stirre på dem!
Forstår du mig? Aldrig!
Vi leder efter denne dreng.
Jeg er ked af det. Jeg har aldrig set ham.
Du har knapt set på billedet, min ven.
Jeg kender alle børnene her og ham her, ser ikke bekendt ud.
- Og nu hvis I vil ha' mig undskyldt... - Vi vil ikke ham noget ondt.
Jeg har sagt, at han ikke er her.
- Vær venlig og gå. - Kammerat, vi er ikke Talibaner.
Denne mand vil tage drengen med til et sikkert sted.
Jeg kendte Sohrab's far. Hans navn var Hassan.
Der er håb for denne dreng, Agha.
En vej ud, herfra.
Jeg kan tage ham med tilbage til Amerika.
Jeg er hans onkel.
Det som jeg fortæller jer nu er ikke særlig behageligt.
Men jeg fortæller det, fordi jeg stoler på jer.
I har det fortvivlende udtryk i ansigtet.
Der er denne offentlige Talib.
Han besøger os et par gange hver måned.
Han har kontanter med.
Ikke mange, men... bedre end ingen.
Normalt tager han en pige. Men ikke altid.
- Og du tillader dette? - Hvilket valg har jeg ellers?
Du er lederen her.
- Dit job er at passe på disse børn. - Der er intet, jeg kan stille op.
- Du sælger børn! - Rolig.
- Du skal beskytte dem! - Ja... jeg er her for at beskytte dem.
Sæt dig.
Hvad med dig, kammerat?
Du kommer her, for at redde en dreng -
- tage ham med tilbage til Amerika og give ham et godt liv.
Det virker heltemodig, ikke?
Men hvad med de 200 andre børn? Du vil aldrig se dem igen.
Du vil aldrig høre dem tude om natten.
Jeg har brugt hele min opsparing på dette børnehjem.
Alt hvad jeg ejede eller arvede, har jeg solgt for at drive dette gudsforladte sted.
Tror I ikke, at jeg har familie i Pakistan eller Iran?
Jeg kunne ha' stukket halen mellem benene som alle andre.
Hvis jeg nægter ham et barn, tager han bare ti.
Så... jeg lader ham tage et og overlader bedømmelsen til Allah.
Jeg tager hans beskidte penge og går ned i bazaren -
- og køber mad til børnene.
Tror du, at jeg bruger dem på mig selv?
Se på mig.
Se.
Hvad sker der med din børn han tager?
Nogen gange kommer de tilbage -
- men oftere, gør de ikke.
Hvem er han? Hvordan finder jeg ham?
Tag hen på Ghazi stadion i morgen.
Du vil se ham i halvlegen.
Det er ham, som holder talen.
Vær venlig og gå nu. I skræmmer børnene.
Hold ind her.
Vi må hellere køre.
- Jeg skal lige se, efter en ting mere. - Intet som du husker, har overlevet.
- Det er bedre, at glemme det. - Jeg vil ikke glemme mere.
Vil du blive her?
Nej, men vi er nød til det.
Det er ham.
Brødre og søstre!
Vi er her i dag for at udføre Shari'a.
Vi er her i dag for at udføre retfærdighed.
Vi lytter til hvad Gud siger og vi adlyder. Og hvad siger Gud så?
Alle syndere skal straffes på en måde der passer til deres synd.
Dette er ikke mine ord, ej heller mine brødres ord.
Dette er Guds ord!
Og hvilken form for straf gavner utroskab?
Hvordan straffer vi dem som bringer skam over ægteskabet?
Hvad skal vi gøre ved dem som ikke adlyder Gud?
Hvad skal vi gøre ved dem, som kaster med sten, på Guds hus vinduer?
Vi skal kaste med sten tilbage!
Kammerat. Må jeg sige spørge om noget?
Vi har et forretningsforslag til din leder.
Personlige sager.
Jeg tror, jeg venter i bilen. Nu er det op til dig.
Mange tak for din hjælp.
Er der nogen her?
Jeg fik at vide at jeg skulle komme her.
Kom ind.
Tak.
Hvor blødt.
Sæt dig ned.
Jeg tror, der er sket en misforståelse.
Jeg kom for at tale med din ven.
Manden som holdt talen på stadionet.
Han har andre aftaler.
Du kan godt smide det nu.
Jeg er ikke helt med på, hvad du mener.
Tag dit skæg af.
Et af de bedre, kan jeg se.
Tag så turbanen af.
Kommer du fra Amerika?
Ja.
- Jeg leder efter en dreng. - Gør vi ikke alle det?
Jeg har forstået, at din ven har bragt ham hertil.
Hans navn er Sohrab.
Lad mig spørge dig om noget.
Hvad laver du i Amerika?
Hvorfor er du ikke her, sammen med dine Muslim brødre og tjene dit land?
Jeg har været væk i meget lang tid.
Er det et svar?
Det er ikke noget svar, siger de.
Jeg er kun for drengens skyld.
- Vil du gerne se ham? - Ja.
Kom her, min dreng.
Sådan en lille talentfuld Hazara.
Lad os være alene.
Det undre mig...
Hvad er der sket med din mægtige far, for resten?
Hvad regnede du med?
At du kunne tage et falsk skæg på og jeg ikke kunne genkende dig?
Jeg genkendte dig med det samme da jeg så dig.
Jeg glemmer aldrig et ansigt. Aldrig!
Assef?
Amir, jan.
- Hvad laver du her? - Mig? Jeg er hjemme.
Spørgsmålet er, Hvad laver du her?
Jeg tager den dreng med hjem til mig.
Vil du have et råd fra mig?
Flygt. Det er det, du er bedst til.
Ikke uden Sohrab.
Hvorfor det?
Er drengen for god til dette land? Hvad ved du om Afghanistan?
Du var her ikke da kommunisterne skød vores præste og pissede i vores moskeer'er.
Dette land var som et flot palæ fyldt med affald.
Vi fjernede affaldet. Vi indførte love og retssystem.
Jeg har set jeres love... og jeres retssystem.
Og jeg tager drengen med mig hjem.
Det er så i orden.
Selvfølgelig. Men jeg sagde ikke at du kunne få ham gratis.
Ikke mere, Agha! Stop med at slå ham!
Læg den fra dig, Hazara! Ellers bliver det din tur bagefter!
Læg den fra dig!
Få den ud!
Dræb ham!
Tag hjem til din familie...
Er du Amir?
Rahim Khan efterlod dette til dig.
- Hvor tog han hen? - Jeg spurgte ikke.
Men han kommer tilbage, ikke?
Han har forladt os, min dreng.
Du spilder din forhånd.
Sohrab?
Tag din sko af, kære bror.
Undskyld.
Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Han plejede at hente mig om morgenen før gudstjenesten.
Jeg vil ikke have at han henter mig mere.
Det gør han heller ikke, Sohrab.
Jeg lover dig... at han ikke kan få fat i dig mere.
Er dine forældre døde?
Ja.
Kan du huske, hvordan de så ud?
Jeg har aldrig mødt min mor.
Jeg kan huske hvordan min far så ud.
Jeg er begyndt og ikke kan huske deres ansigter mere.
Er der slemt.
Her.
Nogle gange er jeg glad for at de er døde.
Hvorfor?
Fordi...
Fordi jeg vil ikke have, at de skal se mig.
Jeg er så beskidt.
Du er ikke beskidt.
Jeg gør dig ikke fortræd.
Det er min kone.
- Savnede dig. - Savnede også dig.
Sohrab jan, dette er din tante.
Vi har alle ventet spændt på dig.
Er du klar til at møde din nye familie?
Kom.
Kan du li' dit værelse?
Du ser ikke så slem ud.
Jeg tror ikke at han har set på mig endnu.
Giv ham tid.
Jeg stikker en sweater til ham med rullekrave til vinteren.
De sweaters man kan købe her holder ikke en måned.
Amir jan.
Vil du fortælle mig, hvorfor du bragte denne dreng med dig hjem?
Hvad er det for et spørgsmål?
Mens du har travlt med at strikke en sweater, min egen.
Så skal jeg tage mig af menigheden opfattelse af vores familie.
Folk vil spørge, hvorfor en Hazara dreng bor her ved min datter.
Hvad skal jeg sige til dem?
Du kan sige til dem...
Det gør ikke noget... Generalen har ret.
Folk vil spørge.
- Amir? - Det er okay.
Ser du, General Sahib -
- min far lå i med husholdersken.
Og hun gav ham en søn der hed Hassan.
Hassan er død nu.
Den dreng, der sover i det andet rum er Hassan's søn.
Han er min nevø.
Det er hvad du siger til folk, når de spørger dig.
Og en ting mere, General Sahib.
Du vil aldrig omtale ham som "en Hazara dreng" i min tilstedeværelse.
Han har et navn og det er Sohrab.
- Det føltes så rigtigt. - Tak.
Min fornøjelse. Tak.
Se. Se der.
Undskyld mig.
Jeg vil gerne bede om en drage, tak.
Og så tager jeg denne spole.
Kan du li' dragen?
Har jeg nogensinde fortalt dig -
- at din far... var den bedste drageløber i Kabul?
Han gjorde alle nabolagets børn misundelige.
Han løb efter drager men kiggede aldrig op på skyerne.
Nogle påstod... at han bare løb efter dragens skygge.
Men de kendte ham ikke som jeg gjorde.
Din far løb ikke efter skyggen.
Han vidste det bare. Det var alt.
Vil du hjælpe mig med at flyve denne her?
Okay. Ser ud til, at jeg må gøre det selv.
Sidste chance.
Så begynder jeg.
Der er en god drage, ikke?
Vil du prøve?
Her.
Hold den stramt, Sohrab jan.
Udmærket, Sohrab.
Træk, træk, træk!
Ser ud som om nogen vil have en kamp.
Er du sikker?
Skal vi give ham en lektion?
Se efter, Sohrab.
Jeg vil vise dig et af dine fars yndlinge tricks.
En gammel teknik.
Opdrift og Dykke.
Kom så...
Kom tættere på...
Her kommer han!
Vi er klar til at fange ham nu, ikke?
Se, jeg skar ham over!
Hvad laver du, kan du ikke holde den ordentligt?
Undskyld!
Skal jeg løbe efter den drage til dig?
Jeg vil gøre alt for dig!